LAURIAN IONICĂ

LAURIAN IONICĂ

Născut la 6 mai 1938 în localitatea Boureni, comuna Afumaţi, judeţul Dolj, unde a revenit după pensionare. A lucrat la Spitalul Corabia şi Spitalul Clinic nr.1 Craiova, până în anul 2003. Timp de 32 de ani a îndeplinit funcţia de asistent şef la secţia „Terapie Intensivă” („Reanimare”) a spitalului craiovean.

A debutat publicistic cu versuri în ziarul „Înainte”, iar cu epigrame în anul 1979, în volumul „Au plecat olteni la coasă”. Este inclus în peste 40 de volume colective de epigramă. Scrie şi rondeluri, sonete, fabule, cronici rimate.

Este membru fondator al Cenaclului Umoristic „C.S.Nicolăescu-Plopşor” Craiova şi al Cenaclului Epigramiştilor Olteni, membru al Clubului Epigramiştilor „Cincinat Pavelescu” Bucureşti şi al Uniunii Epigramiştilor din România. Apariţii editoriale: „Pilule ilauriante” (2011, epigrame) şi „Un ficior de plai” (poezie umoristică, 2013).

ŢĂRANUL ÎN COMUNISM

Nici icoana nu-i convine

Şi-i mereu nemulţumit.

Nu mai vrea să se închine

În genunchi la RĂSĂRIT.

CUMPĂNĂ DE ISTORIE

Cât Răsăritul ne-a supus,

Trăiam în gând cu-acel Apus,

Har Domnului c-au asfinţit

Luminile din Răsărit.

GUVERNANŢII

Se luptă să salveze ţara,

Că te şi miri când vrei să ştii,

Cum de-şi mai fac şi datoria

Când au atâtea datorii?!

MĂRTURISIRE

Catrene scrise la-ntâmplare

Cu demnitarii, ce să zic:

Am mai făcut, dar din pudoare

Cu Udrea n-am făcut nimic.

FĂRĂ SOŢ PE LITORAL

Săltând în valuri c-un holtei

Ea exclamă: „O, dragul meu!

Şi marea e în largul ei

Şi eu!”

CU SOŢIA LA FERMĂ

Stătea cam dezvelită-n pat

Şi eu tot mâzgăleam hârtia,

Când tandră ea mi-a reproşat

Că îmi cam neglijez moşia.

REVIRIMENT

Venii odată c-un amic la masă

Şi de atunci soţia-i mai voioasă

Găteşte, spală, cântă, e-un tumult,

Dacă ştiam îl invitam demult.

CĂSĂTORIA

Act firesc, făcut în tihnă

După multe rătăciri,

Perioadă de odihnă

Între marile iubiri.

DORINŢE ÎNNĂBUŞITE

Mi-au spus ai mei: „Să nu te-nsori

Cu asta fi’ndcă n-are carte”.

Dar eu eram cu capu-n nori

Şi mă gândeam în altă parte.

CUTREMUR ÎN FAMILIE

În căsnicia lor frumoasă

Au depăşit destule piedici,

Dar când veni târziu acasă

A fost seism cu multe replici.

OSPITALITATE

Ea, obosită, spre cădere,

Făcând efort s-a regăsit,

Le-a spus zâmbind „La revedere!”

Iar după-aceea… „În sfârşit!”

ROCHIA

Pe trupul ei când se mulează

Parcă-i o stea de cinema,

O sorbi din ochi, te minunează,

Dar şi când cade de pe ea…

VECINII

De vecini ce să vă spui,

Nu cred nasul să mă-nşele,

Unu-şi vede de-ale lui

Celălalt de ale mele.

ŞCHIOPUL

Când i-a venit vecina-n prag

Spunându-i vorbe de amor,

De bucurie şi de drag

El a sărit într-un picior.

TELECOMANDA ACTRIŢEI RODICA POPESCU BITĂNESCU

Sub plapumă când spui că butonezi

Şi prinzi şi posturi, tu mă minunezi.

Mai umblă şi nevastă-mea cu mâna

Dar nu prea prinde postul totdeauna.

EXPERTIZA MEDICALĂ

Amănunţita căutare

A unui cetăţean trândav,

Într-o comisie în care

Devii din sănătos, bolnav.

VECHI ŞI NOU

Nu se mai duc ţăranii după leacuri

La vrăjitori, de câţiva ani încoace,

Ci merg la policlinică cu fleacuri…

(Cu păsări, băuturi şi dobitoace).

CONTROL OFTALMOLOGIC

La oculist când am mai fost

Cu ce-am putut în traistă pune,

Deşi vedeam la fel de prost

Mi-a spus că am vederi mai bune.

MORŢII

Resemnaţi, ce nu acuză

Lipsuri, bani, necazuri, boală

Şi-n tăcerea lor refuză

Ierarhia socială.

PERFIDUL

Genu-acesta vreau să zic

Că rămâne-aşa cum e:

Nu-i în stare de nimic

Dar capabil de orice.

MODURI DE A FI

Sunt indivizi printre confraţii noştri

Ce ştiu să facă sluj, se umilesc,

Cu-ndemânare unii fac pe proştii

Dar sunt şi mulţi ce nu se mai căznesc

Contents