DIN ISTORIA SPORTULUI ROMÂNESC - POVESTEA LUI NICOLAE SIMATOC, ROMÂNUL CARE A JUCAT LA FC BARCELONA ȘI INTER MILANO

DIN ISTORIA SPORTULUI ROMÂNESC

POVESTEA LUI NICOLAE SIMATOC,

ROMÂNUL CARE A JUCAT LA

FC BARCELONA ȘI INTER MILANO

Gică Hagi și Gică Popescu sunt priviți de mulți microbiști drept singurii fotbaliști români care au jucat la celebra echipă spaniolă FC Barcelona. „Baciul” chiar a fost un jucător de referință al acestui club, el purtând o perioadă banderola de căpitan al echipei „blau-grana”.

La Inter Milano, o altă grupare cu renume de pe „bătrânul continent”, au trecut, de-a lungul timpului, fotbaliști precum Adrian Mutu, Ianis Zicu ori Denis Alibec, dar în istorie a rămas Cristian Chivu, care a evoluat la echipa italiană în perioada 2007-2014 și a câștigat în 2010 trofeul Ligii Campionilor, sub comanda antrenorului Jose Mourinho.

Există însă un român, uitat, probabil, de multă în lume în prezent, care, după cel de-al Doilea Război Mondial, a îmbrăcat tricoul ambelor echipe. Numele lui: Nicolae Simatoc…

A CRESCUT LA RIPENSIA

Nicolae Simatoc (sau Șmatoc, cum mai este cunoscut) s-a născut la 1 mai 1920 în satul Grimăncuți, aflat astăzi în Republica Moldova. De mic s-a îndrăgostit de mingea de fotbal, pe care o bătea zi de zi împreună cu alți copii din localitatea natală. La nivel organizat, a început să joace la 14 ani. Atunci, a ajuns, împreună cu mama sa, la Timișoara, unde a fost chemat de un antrenor care îl remarcase pe maidan și a fost legitimat la juniorii Ripensiei, primul club profesionist de fotbal din România. A câștigat campionatul național la categoria sa de vârstă, iar debutul la echipa de seniori a clubului bănățean s-a produs pe 28 mai 1939, într-un meci pe care Ripensia l-a pierdut în fața celor de la Juventus

București. Consacrarea a venit în 1940, an în care este selecționat în echipa națională a României, pentru care, în carieră, a jucat 8 meciuri.

Din păcate, în acea perioadă a început decăderea formației Ripensia Timișoara, care câștigase până atunci patru titluri de campioană. În toamna lui 1941, Simatoc se transferă la Carmen București, clubul patronat de industriașul Mociorniță. Din păcate, însă, România intrase în cel de-al Doilea Război Mondial, iar campionatul fusese suspendat. Mulți jucători au fost concentrați în unitățile militare, iar cei care au rămas la cluburi disputau doar o competiție neoficială, așa numitul „campionat de război”.

În aceste condiții, Nicolae Simatoc se decide, în 1942, să plece la Club Atletic Oradea. În ciuda războiului, campionatul maghiar, unde evolua CAO după anexarea Transilvaniei de Nord de către Ungaria, se desfășura. Cu Simatoc în echipă, orădenii câștigă titlul în țara vecină în sezonul 1943-1944, cu un avans de 13 puncte față de marea favorită Ferencvaros Budapesta (o forță fotbalistică în acea vreme). În Ungaria, fostul fotbalist al Ripensiei avea să o cunoască și pe Etel Sztolárcsik, o descendentă a unei familii aristocratice maghiare, cu care se căsătorește în 1945. Tot atunci, Simatoc decide să adopte și numele de Miklos Szegedi.

În 1945, jucătorul originar din Basarabia se transferă la Vasas Budapesta. Dar campionatul ungar s-a întrerupt și el, din cauza războiului. Revine în țară, la Carmen, și mai joacă și două meciuri în naționala României.

DIN SPITAL, LA INTER MILANO

Instaurarea regimului comunist în România l-a determinat pe Nicolae Simatoc să ia în calcul din ce în ce mai serios părăsirea țării. Mai ales că autoritățile porniseră în acea perioadă o adevărată vânătoare a refugiaților basarabeni, pentru a-i repatria peste Prut. Așa că la începutul anului 1947, împreună cu alți trei colegi, fuge peste graniță. Tranzitează fosta Iugoslavie și ajunge în Italia, la Milano. Aventura, însă, l-a costat o dublă pneumonie (mai ales că, la un momend dat, a traversat un râu, înot, în plină iarnă). Fuga din țară a fotbalistului n-a trecut neobservată de diriguitorii vremii, care i-au retras lui Simatoc cetățenia română…

După însănătoșire, este legitimat la Internazionale Milano. Deși a fost dorit de AS Roma (gruparea din capitala Italiei ajutându-l chiar cu bani la fuga din România), basarabeanul a ales echipa milaneză după ce oficialii acesteia ar fi sprijinit-o pe soția sa, Etel (a cărei familie era persecutată de comuniștii maghiari) să ajungă în Peninsulă.

CAMPION CU BARCELONA

După două sezoane petrecute la Inter (unul bun, iar al doilea mai puțin reușit), Nicolae Simatoc ajunge în 1949 la Brescia, unde joacă până în 1950. Împreună cu celebrul fotbalist Laszlo Kubala (care avea să-i devină bun prieten), înființează o echipă de refugiați din țările Europei Centrale și de Est cu care dispută mai multe meciuri demonstrative în diferite țări.

În Spania, Simatoc a fost remarcat de legendarul Santiago Bernabeu, care a vrut să-l transfere la Real Madrid. A ales însă să meargă la FC Barcelona, care i-a făcut o ofertă mai bună. La Barça, s-a impus rapid. A purtat tricoul cu numărul 10 și, chiar la debut, a marcat un gol și a reușit trei pase decisive în meciul pe care catalanii l-au câștigat cu 8-2 în fața celor de la Sociedad. La primul derby cu Real Madrid, Simatoc i-a încântat pe fanii barcelonezi, care au exultat după victoria zdrobitoare a Barcelonei: 7-2.

Din păcate, a venit și reversul medaliei. Faima de care se bucura Nicolae Simatoc la FC Barcelona i-a adus și probleme de disciplină. Ușor-ușor, a devenit un client fidel al cluburilor de noapte și a căzut în patima jocurilor de noroc, motiv pentru care lipsea de la unele antrenamente și câteodată chiar de la meciuri. A jucat în decembrie 1951 ultima partidă pentru Barcelona, după care o fractură la piciorul drept l-a ținut o perioadă în afara gazonului. În 1952, se transferă la nou promovata în primă ligă Oviedo, dar joacă aici doar 5 meciuri. Vârsta și nopțile pierdute începeau să-și spună cuvântul… Abandonează cariera de jucător și decide să se dedice antrenoratului.

Pregătește pentru perioade scurte de timp echipe precum UE Lleida, Sabadell sau AEL Limassol, dar pasiunea pentru jocurile de noroc îl făcea să-și neglijeze meseria. Emigrează în Australia, unde primește cetățenia, își schimbă numele în Nicholas Smith și mai are două aventuri pe băncile echipelor Budapest Sydney și Polonia Western Eagles. După care alege să se lanseze în afaceri, deschizând un cazinou, denumit Club 33.

Nicolae Simatoc s-a stins din viață la 1 ianuarie 1978. A suferit un atac de cord pe când juca poker într-un club din Sydney…

MUGUR BĂILEȘTEANU

Contents