ALEXANDRU CLENCIU

ALEXANDRU CLENCIU

Născut în localitatea Negru Vodă, judeţul Constanţa, mort la Bucureşti.

A absolvit Liceul „Papiu Ilarian”, la Târgu-Mureş şi Institutul de Belle Arte, la Bucureşti.

În tinereţe a practicat boxul, fiind campion la categoria „muscă”.

A lucrat ca artist plastic la Bucureşti. Colaborator la reviste de umor de prin 1940, numărul lor fiind impresionant, caricaturile sale fiind prezente şi în zeci de culegeri şi antologii de epigramă. Membru al Clubului „Cincinat Pavelescu” Bucureşti, Membru de Onoare al Uniunii Epigramiştilor din România.

Apariţii editoriale: „Aventurile lui Gămălie” (1946), „Clenciuri” (1973), „Eu şi restul lumii” (dueluri epigramatice, 1974), „Dragi fumători începători” (1975), „Epigrame desenate bune pentru sănătate” (în colaborare, 1976), „101 sportivi români văzuţi şi comentaţi” (1978), „Idoli cu crampoane” (1980), „Proiectile cu venin” (1997), „Oglinzi de hârtie” (antologie de umor, fără an), „101 epigramişti retuşaţi şi încondeiaţi” (2001). A publicat, împreună cu Zorina Drăgnescu, un „CATALOG ALMANAH” dedicat primei expoziţii a constructorilor din România, cu portreteşarje epigramate (1979). Inclus în peste 60 de volume colective de epigramă.

VIOREL MARTIN

CREDO

Să nu mă socotiţi călău,

Când mă ridic solemn şi spun:

Epigramistul este bun

Doar în măsura-n care-i rău!

EPIGRAMA

Trei versuri lin coboară panta,

Arzând mocnit ca un fitil,

Spre-ncărcătura de trotil

Din care bubui-va poanta.

UNOR EPIGRAMIŞTI PRETINŞI

Mai sunt căţei, am constatat,

Lipsiţi total de har şi vână,

Ce au lătrat la Cincinat

Şi-acum se cred dulăi de stână.

GRAFICIANULUI ŞTEFAN POPA POPA’S

Acest bărbat de haruri plin,

De subsemnatul mult iubit,

E Popă doar pe buletin

Că-n grafică-i… Mitropolit!

ILIE NĂSTASE

Năstase-al nostru, sânge pur,

Stă-n toiul verilor nefaste

Un pic pe Coasta de Azur

Şi mult mai mult pe alte… coaste!

MODA MUSTĂŢILOR À LA ŢIRIAC

O fi ea, mustaţa, fală,

Dar eu unul mă abţin;

Nu îmi las mustăţi pe oală,

Dacă-n oală nu-i şi vin!

FOTBALISTULUI DOBRIN

Avem mereu dovezi concrete

Că asul fentelor, Dobrin,

Când bea pe săturate vin,

Nu joacă cu aceeaşi sete…

PUIU CĂLINESCU

Glumeţu-acesta, bun de gură,

E-atât de tras printr-un inel,

Că poţi, oricând, după friptură,

Să te scobeşti în dinţi cu el!

UNUI SOLIST SUPERVÂRSTNIC (GICĂ P.)

Resping minciuna – ceea, crunta,

Ce circulă mai rău ca banu’,

Că dânsu-ar fi cântat la nunta

Lui… Mihail Kogălniceanu!

UNUI EXPOZANT

Ai pictură la Apollo

Şi probabil e divină,

Din moment ce, de acolo,

Iese lumea şi se-nchină!

UNEIA

Doamna Ics – smerită faţă –

De când e n-a dus-o greu,

Că s-a descurcat în viaţă

…Încurcându-se mereu.

LA ANIVERSAREA UNEI COCHETE

La urarea mea fierbinte

Mi-a răspuns clipind vioi:

Decât mulţi ani înainte!

Mi-aş dori câţiva… ’napoi!

MADRIGALUL UNUI SEPTUAGENAR

ADRESAT UNEI FRUMOASE

Ce ochi ai, doamnă, şi ce gură!…

Şi într-atât mă ispiteşti,

Că ţi-aş propune-o aventură…

Dar ce mă fac dacă primeşti?!

MUSAFIRUL

După ce-a mâncat piftia,

Trei cârnaţi şi cinci cotlete,

Pe motiv că-i este sete

Îmi sorbea din ochi… soţia.

UNUIA CARE SE DESCALŢĂ LA INTRARE

Nu-ţi scoate-ncălţămintea, te implor,

Când vii la mine, intră încălţat,

Prefer să-mi laşi o pată pe covor,

Dar să-mi rămână aerul curat.

LACOMUL

E singurul, avem indicii,

Din tagma celor nesătui,

Care-a-nghiţit pe toţi calicii

Ce se băteau la gura lui.

SERVILUL

Smerit ca-n faţa unor moaşte,

Mereu încovoiat de trunchi,

Pe şeful său el nu-l cunoaşte

Decât din tălpi până-n genunchi.

FABULĂ

Pus păstor, un lup mai mare

Zise, invocând toţi sfinţii:

„Turma asta de mioare

O voi apăra cu dinţii!”

CULESUL VIILOR

Se tot petrece, anual,

Aceeaşi milenară dramă:

Culesul viilor pe deal

Şi-al… „morţilor” mai jos, la cramă!

PROSTUL

Prostul, ce e drept e drept,

Spun şi îmi asum tot riscul,

Aparent e-un om deştept,

Dacă nu deschide… pliscul.

ÎNTOARCEREA ESCHIMOŞULUI DE LA VÂNĂTOARE

În caiac, vâslind se-ndreaptă

Către ţărm, unde-l aşteaptă,

Rumenă de ger la faţă

… Eschimoaşă-sa pe gheaţă.

DIN STATUIA LUI LENIN

A RĂMAS DOAR SOCLUL

A stat prea mult sub blândul cer,

Stropit de vrăbii şi lăstuni,

Cu mâna-nfiptă în rever

Şi-n gâtu-atâtor naţiuni!…

FILOZOFIE

Destinu-acesta e nedrept,

Sucit mai e şi-al vieţii rost,

Te naşti frumos, te naşti deştept

Şi mori apoi ca orice prost!

UNUIA CARE MĂ CONTESTĂ

Să nu te văd, rânjind sub faclă,

Perfid şi fără de ruşine,

Că-mi iau ciolanele din raclă

Şi dau cu ele după tine.

Contents