GEORGE CANACHE - Un poet de mâine şi de ieri

GEORGE CANACHE

– Un poet de mâine şi de ieri –

Universul lui George Canache are ceva diamantin în el. Nici nu ştii că există între tine o sticlă, un geam, o fereastră spre COSMOS decât în clipa în care diamantul ţi-o zgârie şi ţi-o sparge. Printr-un geam spart nu se vede nimic. Printr-un diamant se vede lumina. Dar prin lumină nu se mai vede absolut nimic. Prin George Canache se vede ceva din spiritul haiku-ului. Prin spiritul haiku-ului se vede ceva din taina luminii. Prin lumină nu se mai vede absolut nimic. (NICHITA STĂNESCU, Luceafărul, 4 septembrie 1982)

Predilecţia tânărului poet George Canache pentru compuneri lirice foarte scurte, rezumate adesea doar la câteva versuri, este rară şi surprinde, ceea ce s-a şi întâmplat atunci când el şi-a citit producţiile în cenaclul „Junimea” al Facultăţii de Limbă şi Literatură Română. (Profesor Doctor în Litere OVID S. CROHMĂLNICEANU, Slast, 3 septembrie 1988)

Pornise din realismul gri, banal, atroce cu fiinţa omenească şi nu avea de gând să se întoarcă, în imaginar, la el. Şi-a spus că trebuie să scrie o poezie epurată de orice urmă de zgură socială, politică etc. O poezie pură, o poezie a lui şi a cititorului de factură superioară, rafinat şi cunoscător al multor coduri culturale.(CONSTANTIN STAN, Ziarul financiar/Ziarul de duminică, nr.38 (120), 4 octombrie 2002)

Far

La ţărmul versului,

aşteptând imaginea.

***

prin Michelangelo

dalta,

marmora

şi Tu.

***

Miraj

Un cer fără nori.

La umbra cuvântului,

câţiva călători.

***

1958

Răsucea cu îndemânare

aceeaşi cheie,

în aceeaşi broască încăpăţânată a uşii.

Intra ca un oaspete,

privea la ceasul de perete,

îl suspecta,

apoi forma un număr de telefon: 1 9 5 8,

reascultând

Domnişoara Exactă.

***

Cometa

…unduind,

o eşarfă.

***

Gene

…În lacrimi-

Luna.

***

Venus impudica

(studiu)

Conturaţi-i mâinile:

transparenţe de noapte.

***

Accident pe Strada Oglinzii

:zumzetul străzii,

fereastra deschisă.

Pe noptieră:

peruca,

bijuterii

şi farduri.

Într-o lacrimă

încremenise Soarele.

***

Revedere

Un ochi imens – Cerul.

Cu pălării de fetru

Salut!*

)**

Salut!***

_________________

*Cuvântul salut figura în şcoala pzthagoreică drept semn de recunoaştere pentru cei iniţiaţi în mistere: aritmetică, geometrie, astronomie… pentru o cunoaştere insantanee, el semnifică: te-am văzut, te-am recunoscut, mi-a părut bine. În interpretarea cabalistică se poate desfăşura prin litere în colţurile pentagramei. Printre cele şaptezeci şi nouă de nume ale lui Iisus a renăscut şi cuvântul salut.

**Placentara tăcere

***Când sunteţi salutat, puteţi completa nota explicativă.

Dar, vorba grădinarului chinez: nu poţi aduce Lumea într-o grădină. Jocul cu mărgele de sticlă?! Un simplu gest.

***

Templul

Din oglindă,

Zâmbea.

***

…o petală

plutind-

Luna.

***

Cifru

Undeva, pe cer,

cheia poemului

plutea în lumină.

***

Numai tu

Numai tu,

precum salcia,

tulburând apa,

nerecunoscându-ţi chipul.

***

?!

Nisipul?!

Clepsidra!?

***

… un fluviu izvora din ceruri:

Doamne!

Doamne!

Să nu cadă

o stea –

Steaua Iuri se închină!

Contents