SACUL CU GLUME… (III)

SACUL CU GLUME… (III)

Dacă am trăi viaţa invers

Am începe prin a muri, astfel am scăpa de această traumă, care ne urmăreşte toată viaţa.

Apoi ne-am trezi într-un azil de bătrâni şi ne-am simţi din ce în ce mai bine pe zi ce trece.

Am fi externaţi într-o bună zi pe motiv că suntem sănătoşi; am începe să primim banii de pensie.

Ai lucra patruzeci de ani, până ai fi suficient de tânăr să poţi începe a profita de sfârşitul perioadei de activitate.

Ai trăi din petrecere în petrecere, ai bea, ai face dragoste, n-ai avea probleme grave.

În fine, în prima ta zi de lucru ai primi cadou un ceas de aur.

Te-ai pregăti pentru studiile universitare, apoi colegiu, te-ai juca cu prietenii fără nici o obligaţie, până ai deveni copilul.

Ultimile nouă luni le-ai petrece liniştit, bucurându-te de „încălzire centrală, room-service, etc”.

În final ai părăsi această lume de rahat într-un ORGASM.

***

O fată s-a dus la mare… Nici ea nu s-a odihnit, nici pe alţii nu i-a lăsat.

***

În bere e putere. În vin e sănătate. În whisky e distincţie, iar în apă sunt microbi…

***

Înaintea unei operaţii grele, chirurgul îşi întreabă pacientul:

– Ce vârstă aveţi?

– Peste o lună voi împlini patruzeci de ani.

La care chirurgul spune:

– Îmi place optimismul dumneavoastră.

***

– Ce răbdare ai ca să-ţi demontezi autoturismul ! Ai trudit şi probabil ţi-a trebuit multă vreme…

– Nicidecum! Doar nouă secunde; toată treaba a făcut-o o utilitară care venea din sens invers!

***

Vine un student în căminul de fete. Paznicul întreabă: la cine mergeţi?

Studentul: La cine mă sfătuiţi?

***

– Îţi jur pe stele!

– Nu vorbi de stele, Florine. Stelele au fost nenorocirea primei mele căsnicii.

– Cum, iubire ?

– Au fost întotdeauna cel puţin cinci stele pe sticlele de whisky ale primului meu soţ.

***

***

Directorul unei fabrici le propune muncitorilor să lucreze în fiecare zi mai mult cu o oră pentru a creşte productivitatea.

Îi întreabă pe salariaţi dacă sunt de acord.

Ionescu: Eu propun să se lucreze câte zece ore pe zi pentru a mări profitul companiei.

Popescu: Eu zic că putem lucra chiar douăsprezece ore pe zi, pentru că trebuie să ajungem cât mai repede la nivelul concurenţei.

Vasilescu: Am putea să lucrăm şaisprezece ore pe zi, suntem obligaţi să ne facem datoria.

Gheorghe: Eu propun să nu mai plecăm acasă deloc. Pentru că acasă ne întâlnim cu nevestele şi riscăm să se nască tâmpiţi ca Ionescu, Popescu şi Vasilescu!

Contents