Creatii literare - NICULINA MERCEANU

NICULINA MERCEANU

S-a născut în data de 3.06.1950 în localitatea Corabia, judeţul Olt. După absolvirea Liceului Teoretic Corabia, urmează, în perioada 1971-1974, Facultatea de Muzică (Pedagogie) din Timişoara, iar între 1979-1983 – Conservatorul „Ciprian Porumbescu” din Bucureşti, secţia muzică, compoziţie muzicală, muzicologie, pedagogie.

Activează ca profesoară de muzică, preşedinte în juriile festivalurilor de folclor, profesoară de canto la Palatul Naţional al Copiilor, redactor, producător departamentul muzică – Tradiţii şi folclor TVR România, TVRM, FAVORIT TV, ETNO TV.

Este preşedintele fondator al societăţii culturale „LA NOI LA ROMÂNI” în Corabia, judeţul Olt.

Debutul poetic şi-l face la revista de cultură „MILENIUL 3” din Craiova cu ciclul de poezii „POEME”. În 2009 editează volumul de poeme „Melancolii de toamnă”.

DOR

Mi-e dor, de-ar fi să-mi fie dor

Şi dorul mă încearcă iar,

Mi-e dor de şoapta de izvor

Şi merg cu doru-n buzunar.

Pe-alei cu tei, frunzişul, lin,

De dor, coboară la pământ.

Se-ascunde toamna-ntr-un suspin

Şi hoaţa, n-o aud venind.

În paşi de vals, prin păpuriş,

Se-ascunde dorul pe furiş.

Ia, fugi cumătră, ca venişi

Să-mi furi, oh, dorul, că-l trezişi!

Şi-apoi, zglobiu ca un copil,

Încearcă să mai zburde iar

Pe-alei cu tei, dar vai, tiptil,

Cumătra toamnă-l vede iar

Şi iar se-arată după umăr

Cu haina-i lungă de satin.

Mai stai tu, toamnă stai puţin

Că dorul este încă tânăr!

Şi-apoi, o să chem doru-acasă

Şi-o să-l închid ca pe un fum…

Degeaba vrei sărmană toamnă,

Să-mi fii tovarăşă de drum!

Şi …poate-aşa să am habar,

Căci doru-i câine credincios …

Şi el mă poartă vrând-nevrând,

Să merg cu Toamna-n buzunar!

CÂNTEC

Mi-am făcut din Doină – soră

Şi-am lăsat frunza să cânte

Că ea ştie nerostite

Dorurile să-mi asculte

Şi-am făcut din Cântec – frate

Dându-i drumul prin poiene,

Furişându-se pe seară

Dragostea ca să mi-o cheme

Maica de m-a legănat,

La brâu dorul mi-a legat.

Strecurat prin gene lungi

Să alergi, să nu-l ajungi.

Furişat prin mărăcini,

Să-mi duc dorul prin străini!

PREA TÂRZIU

De-ar fi ca să mai fiu copil

Aş şti cuvintele să-ţi tălmăcesc

Cu mintea de acum.

Dar ce păcat, că timpul trece şi subtil

Se furişează ca un hoţ

Şi râde-n hohote de noi

Cum depănăm poveşti…

SCHIŢĂ DE PORTRET

Am creionat aşa-ntr-o doară

Şi m-am ales c-o schiţă de portret

Când, stând pe prispa casei, într-o seară,

Descoperii în mine, un suflet de poet.

AMURG

Amurg al tinereţii prea puţin trăite ,

Amurg al dragostei neîmplinite,

Amurg de zi, amurg de ceas, amurg….

Amurg al dorinţelor, dacă au fost,

Amurg al viselor, dacă-şi mai au rost,

Amurg al tău, amurg al meu, amurg…

Amurg al vieţii, soarele-n amurg,

Amurg de toamnă şi lumea e-n amurg,

Amurg adormitor şi linistit, amurg

IUBITO…

În memoria unui om

foarte drag sufletului meu!

De când mă ştiu te-am aşteptat,

Că existai, eu n-am sperat,

Cum arătai, nici n-am visat,

Însă credeam cu-adevărat!

Şi tumultuos anii au trecut.

Am fost pe culmi şi am căzut,

Am câştigat şi am pierdut

Tu însă, nu ai apărut!

Şi-ntr-un târziu, când de acum

Am obosit pe lungu-mi drum,

Neaşteptat te-am întâlnit

Aşa cum viaţa ne-a sortit!

Ce e de-atunci, nici n-am crezut

Trăiesc în viaţă alt început!

Sunt fericit, poate iubesc…

Şi simt acum că iar trăiesc!

Contents