Lui EMINESCU

Românul; bogatul sclav – Pictură pe sticlă, Florian Laurențiu Stoica

Eminescu este calea,

De-a ajunge la Luceafăr.

E steaua ce nu apune,

Este crezul ce ramâne

Peste veacuri.

Eminescu este codru,

Este susur de izvor,

Iar în lumea slovei este,

Un Luceafăr călător.

Domnu-a vrut așa să fiee,

Și i-a dat o-mpărăție,

Aici pe pământul nostru,

Pentru că, pe-această lume,

România îi e rostul.

A găsit aici Ilene

Prinse-n hore, copilițe,

A găsit și-o ciocârlie,

Și-o camașă cu altiță,

A găsit și-o rapsodie…

Flori de tei și mii de stele.

El pentru noi va rămâne

Icoană sapată-n vreme,

Dor și susur de izvor,

El, LUCEAFĂR călător.

Doina Bârcă

Contents