Alexandru Cazacu

S-a născut la 25 aprilie 1975, în oraşul Olteniţa, judeţul Călăraşi. Debut literar: 1995 in cotidianul „Tineretul Liber” cu o poezie (prezentare Tudor Opriş) Versuri şi articole publicate în revistele literare: „Acolada”, „Actualitatea Literarǎ”, „Alchemia”,”Algoritm Literar”, „Alternanţe”, „Antares”, „Argeş”, „Ardealul Literar”, „Arena Literarǎ”, „Arena Artelor”, „Arte”, „Art Kibo”, „Ateneu”, „Astralis”, „Axis Libris” „Banchetul”, „Boema”, „Bucovina Literarǎ”,

„Bucureştiul Literar şi Artistic”, „Cadran Cultural”, „Caietele Columna”, „Caiete Silvane”, „Cafeneaua Literară”, „Caligraf-Dr. Tr. Severin”, „Caligraf-Alexandria”, „Cronograf”, „Cenaclu de la Păltiniş”, „Cervantes”, „Climate Literare”, „Constelaţii Diamantine”, „Convorbiri Literare”, „Conta”, „Cronos”, „Contact International”, „Cronica Veche”, „Cronica Timpului”, „Curtea de la Argeş”, „Destine Literare”, „Detectiv Cultural”, „Dimineaţa”, „Discobolul”, „Expres Cultural”, „Ex-Ponto”, „Familia”, „Feed-Back”, „Fereastra”, „Ficţiunea OPTm”, „Helis”, „Hyperion”, „Impact Cultural”, „Leviathan”, „Libris”, „Literadura”, „LitArt”, „Litera 13”, „Liter-Club”, „Litere”, „Litera 13”, „Luceafǎrul”, „Luceafǎrul de dimineaţǎ”, „Lumina Literară şi Artistică”, „Luminǎ Linǎ”, „Mantaua lui Gogol”,

„Mǎrturii Culturale”, „Mişcarea Literarǎ”, „Neuma”, „Nord Literar”, „Noul Literator”, „Oglinda Literarǎ”, „Oltart”, „Paradox”, „Poesis”, „Poezia”, „Porto-Franco”, „Pro Saeculum”, „Plumb”, „Ramuri”, „Revista Nouă”, „Reşiţa Literară”, „România Literarǎ”, „Rotonda Valahǎ”, „Scrisul Românesc”, „Sintagme Literare”, „Sintagme Codrene”, „Spaţii Culturale”, „Sud”, „Surâsul Bucovinei”, „Jurnal israelian”, „Tecuciul Literar Artistic”, „Tribuna”, „Thymes”, „Ulysses”, „Urmuz”, „Vatra”, „Vatra Veche”, „Viaţa Româneascǎ”, „13 Plus” ş.a. Referinţe critice în periodice: Traian T. Coşovei, Dan Ionescu, Gela Enea, Florea Burtan, Florentin Popescu, Victoria Milescu, Ion C.Stefan, Marian Drăghici, Marius Chelaru, Grigore Chiper, Valeria Manta Tăicuţu, Alex. Ştefãnescu, Xenia Negrea, Dumitru Velea, Nicolae Rotaru, George Chirilǎ, Tudor Opriș, Teo Cabel, Gabriel Dragnea ş.a.

Colaborări radio: Radio România Cultural, Radio România Actualități, Radio Shalom Volume publicate: „Tâlhari sau profeți” (2001) „Duminica în Est” (2017) „Mesaje pentru Iulia” (2019) „O cameră single” (2020) „Ora H” (2021) Studii: Facultatea de Finanțe-Bănci (2008) şi Facultatea de Electrotehnicǎ (1998) -Bucureşti Bursier TEMPUS-6 luni (1998) în Franţa la Université Science et Technologie –Lille Master în Finanţe-Bănci (2012); Master în Electronică digitală (1999)-Bucureşti Documentãri şi stagii: Anglia, Franţa, Italia, Belgia, Elveţia, Ungaria, Germania.

DREPTATE TÂRZIE

Dreptatea târzie

ca un lucru aşteptat

cu atâta înfrigurare încât este posibil

ca el sa fie demult lângă noi când ziua de luni nu mai vrea să privească înainte

iar Iulie se aruncă peste pâlcul de maci

ca un barbar peste un câmp de sulițe

iar lipsa sentimentelor se supune

principiului vaselor comunicante Păsări obosite sub un cer plin de incertitudini

încă ne caută și aș vrea să nu uit nimic

să pot reproduce cu lux de amănunte

tot ce a fost și să merg mai departe cu vedenia chipului tău în privire așa cum este obiceiul de a nu te spăla pe mâini

când vii de la cimitir și te așezi la masă

SPAȚIUL VITAL

Uneori te poate îngrozi limpezimea dimineții și haloul de extaz și teamă ce îți înconjoară inima

când funigeii aleargă prin aer ca niște nestemate albe și lucrurile îndârjite încep să se supună

clipelor ce trec asemeni unor vagoneți de mină ieșind la suprafață odată cu soarele

din pâcla destrămată a cețurilor când aroma fructelor de pădure inundă

spațiul vital al orașului iar microistoria se adună la răsărit într-o zonă de așteptare

unde surâsul cunoscut și iertător organizează înfrângeri

CONUL DE UMBRĂ

Amiezi sarcastice și tăioase precum sabia Hattori Hanzō în lumina maturată a verii târzii când mirosul de iarbă înaintează în lume

pe un covor fermecat de frunze crude

și abul zilei este un chip de serafim speriat

ce ne măsoară lașitatea cu îngrijorare

în conul de umbră al secolului XXI lângă fluviul de graniță

unde afectele se adună

spre partea de dragoste orientală a fiecăruia

iar soarele întunecat strălucește până departe

BRIZA DE AUGUST

Suntem parte din această duminică ploiasă

ca o rană ce înaintează în noi cu aceeași viteză și intensitate aproape de plaja ce se multiplică la fiecare secundă

când pescărușii se sălbăticesc pe stâncile

acoperite de algele mării iar speranța de viață a zilei de August

stă în briza ce se joacă

cu rufele întinse napolitan pe sârmă de la un balcon la altul ca un semn de bun rămas ori bun sosit

când spaima și speranța coboară spre inimi în valuri

INVINCIBILA SEARĂ

Să vrei să adormi cu capul pe brațele lipite de pupitrul băncii unui amfiteatru gol

după ce s-a conferențiat despre lucrurile fundamentale în timp ce simţi cuvintele asemeni unor gloanțe sosind aproape de scoica urechii și rememorezi cu ochii minții zâmbetul pe care îl arborezi ori de câte ori faci cunoștință cu cineva pentru prima dată dincolo de frigul ce învelește orașul

de agresiunea și ficțiunea cotidiană

şi de alte întâmplări mirabile când venele se dilată precum fluviu de după ploaie

și nu se poate spune cu precizie câtă singurătate precede adevărul într-o seară ce s-a dorit invincibilă

DRUMUL SPRE GARĂ

Alfabetul unor măști de carnaval balcanic și locomotova trenul neaccelerat de la triajul intrării în oraș la ora când amintirile

stau turnate in cimentul peroanelor de secol douăzeci odată cu sângele îndrăgostit al unei iubiri de iarnă

când nu mai știm

dacă totul a fost o insomnie sau cel mai frumos vis

pe care l-am putut avea vreodată Și totul este provizoriu asemeni unui dans

peste podele de sticlă subțire ca o casă fără uși și fără ferestre în care te adăpostești

pentru o noapte singură

UN PUNCT AL CIVILIZAȚIEI

Trunchiurile proaspăt văruite al copacilor

păreau oasele unui fost mamifer gigant

când lăsasem cuvintele la drumul mare

să plătească tribut unui Aprilie ce deja ne regretă

Din tonomatele orașului se auzeau bătăile inimilor noastre și zgomotul ciulinilor

alergând pe câmpul secetos al Bărăganului

Într-un halat de spital cineva ne citește existența

în ochiurile gardului de sârmă spre care priveşte în gol

Cu țeava revolverului desenăm pe nisip

o pasăre ce se va întoarce la noi de fiecare dată când se va sărbători primăvara

în acest punct al civilizației unde marile deziluzii încep duminica

RETRAGERI

Retragerile în sine la orele ploii și ale numărătorii inverse spre toamna ce întârzie

când plecarea este un fel de împărțire

a pulsului pe străzile complice și egale

ce adună ultimele consecințe odată cu suferința care prisosește sub lumina merelor galbene evadată din curțile cât palma înșirate de-a lungul fostei căii ferate

când cele văzute și nevăzute tulbură orizontul zonei periurbane

și doar îndrăgostiții par să audă strigătele de ajutor și tăcerile fericite

ale lumii de mâine.

Doina Bârcă

Contents