Radu Ionescu Danubiu

Epigramistul bucureştean Radu Ionescu, care şi-a adăugat geograficul supranume de Danubiu, este, precum spune acesta, un fluviu care poartă pe undele lui spumoase calambururi pe care le versifică precum nimeni altul. Aşa îl şi salut: Ce faci, fluviule?. Si el răspunde șugubăț, întotdeauna, calambur, cu un joc de cuvinte.

Danubiu are şarm, a fost şi este un boem, căruia i-a plăcut să trăiască viața din plin, să iubească un vin bun, o femeie frumoasă, să se extazieze la un vers sublim, să scrie şi el pe șervețele, pe batiste.

Doleanță

În epigramă, se-nțelege,

Oricine vrea să fie rege,

Eu cu bun simț, ceva mai viu

Doar micul prinț doresc să fiu.

Conjugală

Nevasta mea, frumoasă foc,

Ridică glasul din nimic,

La ușă când îi bat, cioc-cioc,

Ea îmi răspunde: Ciocu mic!

Soacra

Sar scântei cu mama soacră,

Ne contrăm în orice seară,

Ea cu ironie acră,

Eu cu ironie-amară!

Mariaj

Sunt mândru să mărturisesc

Renunț la viața de holtei,

Doresc să mă căsătoresc

Și să m-așez la casa ei.

Primăvăratică

Când primăvara-ți dă fiori

Mulți căutăm boboci de flori,

Eu, mai pragmatic ca odată,

Tot caut un … boboc de fată.

Un zâmbet pe șevalet

Domnul pictor portretist,

Folosind un arhetip,

Este soiul de artist

Ce pictează-n fel și chip.

Pastorală

Fugind de citadinul trai

A căutat un colț de rai,

Dar, un dulău, ca din senin,

I-a oferit un colț… canin.

Cinematografică

Când pe-o actriță frumușică,

O vezi c-o fustă mult prea mică,

Poți să declari, cu mult curaj

Ce bine joacă-n… scurt metraj.

Amicul meu

Amicul meu de conjunctură

Se poartă elegant și place

De când el face-acupunctură,

Îl vezi mereu la … patru ace.

La bătrânețe

Un coleg mă-ntreabă

Către ce aspir

-Vezi-ți tu de treabă,

Bine că respir!

Amici

Deși mă-mbăt adeseori,

Nu vin nicicând pe trei cărări,

Că am amici de calitate,

Care mă cară ei în spate…

Conducător auto

Mă confesez ușor stingher,

Dar ăsta-i adevărul pur,

Nu cred c-aș fi un bun șofer,

Că niciodată nu înjur.

Comoditate

Cu anticarii eu lucrez,

Fiindcă-au cărți deosebite,

Și nici nu le mai lecturez,

Pentru că sunt deja citite!

Fabulă

Două animale-aparte

s-au gândit să scoat-o carte.

Iar produsul lor finit

Cartea junglei s-a numit.

Hibernală

Frigul cuibărit în casă

M-a adus în pragul dramei,

Dar în ger nici că mă lasă

Focul sacru-al epigramei.

Timpuri grele

Sport am făcut o-ntreagă viață

Din vremea când eram copii,

Și-acum, mărturisesc pe față,

Eu încă-not în datorii.

Paradox

E ciudat acest mister,

Căci, vă dau al meu cuvânt,

Ca să poți ajunge-n cer,

Mai întâi stai în pământ.

Indecizie

Eu decizii iau tot anul,

Dar sunt ezitant, din neam

Chiar aș vrea să dau cu banul,

Dar am constatat că n-am…

Contents